Muchomůrka růžovka je oblíbená zejména díky své lahodné masité chuti, ale spoustu sběračů se jí bojí.
Důvodem je zejména její zaměna s jedovatou muchomůrkou tygrovanou.
Jak od sebe tyto houby rozeznat?
A jak masák můžete využít v kuchyni?
To vše a mnohem více vám prozradíme v našem článku!
Co je to vlastně masák?
Muchomůrka růžovka je druh hojné a chutné houby, kter má polokulovitý či bochníkovitý klobouk růžové barvy, drobné špinavě bílé strupy na povrchu, měkké narůžovělé lupeny, narůžovělý třeň, rýhovaný prstenec v horní části třeně. Jako jedna z mála nejedovatých muchomůrek vyniká výtečnou masitou chutí.
![masák v přírodě](https://receptia.cz/wp-content/uploads/2022/04/muchomurka-ruzovka-v-lese.jpg)
Proč má své odpůrce a zastánce?
Oblíbená bývá u těch, kteří rádi využívají houbu k přípravě různých kulinářských pochoutek. Neoblíbená především pro svou snadnou záměnu s méně chutnou muchomůrkou šedivkou nebo jedovatou muchomůrkou tygrovanou.
Jaký význam má masák pro zdraví?
- podporuje metabolismus
- pročišťuje organismus
- je zdrojem lysinu – důležitý při vstřebávání vápníku a tvorbě svalů
Jak se liší od ostatních muchomůrek?
Podívejte se do následující tabulky, kde se dozvíte základní rozdíly mezi masákem, jedovatou muchomůrkou tygrovanou a ne moc chutnou muchomůrkou šedivkou.
Muchomůrka růžovka | Muchomůrka tygrovaná | Muchomůrka šedivka | |
Jedlost | výborná | smrtonosná | jedlá |
Prsten | výrazný rýhovaný (jako po straně mince) | hladký, bez rýhování | rýhovaní |
Klobouk | bělavě růžový, téměř hnědý nebo i světle hnědozelený, s našedlými bradavčitými zbytky vela a místy s růžovými či růžovohnědými skvrnami při odloupnutí kůže růžový | hnědý s bílými zbytky vela při odloupnutí kůže bílý | šedohnědý při odloupnutí kůže bílý |
Třeň | občas narůžovělý, zakončený baňatou hlízou | bílý, na bází obvykle kulovitě rozšířený, často s několika pásky zbytků vela | bílý s šedými tóny, zakončený baňatou hlízou |
![Koláž tvořená obrázky masáku, muchomůrky šedivky a muchomůrky tygrované.](https://receptia.cz/wp-content/uploads/2022/04/muchomurka-ruzovka-jak-ji-poznat.jpg)
Jak můžeme z tabulky vidět, rýhovaný prsten, která má růžovka i šedivka, je jednoznačně odlišuje od muchomůrky tygrované, která má prsten zcela hladký. Dalším důležitým faktorem je přítomnost růžové barvy, kterou má pouze růžovka, nikoli však šedivka ani muchomůrka tygrovaná.
Jak muchomůrku růžovku skladovat?
Masáky vydrží v lednici až 3 dny, i když je doporučujeme zpracovat co nejdříve. Uvařené mohou v lednici vydržet další den nebo dva. Pro dlouhodobé uchování je můžete po tepelné úpravě zmrazit či usušit.
Sušené masáky
Co se týče sušení muchomůrek růžovek, jsou zde 3 důvody, proč to není až tak snadné.
- Spoustu masáků má v sobě larvy.
Masáky s larvami nesušte, aby se nezkazila celá várka - Jsou velmi křehké.
Masák se během sušení rozpadne. Stačí však vše posbírat a uzavřít do sklenic. - Nutnost tepelné úpravy před sušením.
Zmražené masáky
- Uvařte masáky libovolným způsobem (můžete je třeba orestovat).
- Vložte je do krabice nebo sáčku a zmrazte.
- V mrazáku vydrží až 6 měsíců.
Čerstvé tepelně neupravené houby však nikdy nezamrazujte.
Jak můžeme masáky využít v kuchyni?
Díky své chuti, která připomíná maso s jemnou dochutí, je tato houba je vhodná do polévek, gulášů, karbanátků, zapékaných pokrmů, omáček i smaženic. Skvělá je také obalená jako řízek. Mladé plodnice lze nakládat i do octa. Je možné je naložit i do soli.
Výborné jsou například smažené se špetkou soli a trochou kmínu či zapečené se slaninou a zakysanou smetanou.
Jelikož tato houba obsahuje toxický, hemolitický protein, je vždy důležité ji uvařit. Vaření tento toxický protein totiž zničí. Stačí ji krátce povařit, nebezpečné látky se ničí už při teplotách nad 80 stupňů.
Z celé houby se jí většinou pouze klobouk, i když konzumovat lze i třeň, pokud není červavý. Kůže na horní části klobouku muchomůrky růžovky je snadno odstranitelná. Mnoho lidí ji před vařením odstraňuje. Není to však nutné, protože tato kůže je plně jedlá.
Použití v receptech
Kde se muchomůrka růžovka vyskytuje?
Tato houba se celkem hojně vyskytuje od června do listopadu v listnatých, smíšených i jehličnatých lesích, nejčastěji po deštích, růst však může i v suchém období. Najdete ji od nížin až po vysokohorské oblasti. Nejvíce se vyskytuje v Evropě a v Severní Americe.